-I tidigare avsnitt: -Var min best man.
-Är du säker? -Viktor vill ha dig på slottet.
Viktor vill ha barnet. Meisner är på väg.
Jag sa ju att du skulle få välja sida. Nu är det dags.
"I allt kaos finns kosmos, i all oordning en hemlig ordning."
Det kan vara en väldigt explosiv situation.
Det är en stor risk, och du skulle vara underlägsen.
Och utan hjälp.
Och du kan ju inte vara ärlig om det heller.
-Jag kan använda täckmantel. -Jag tycker inte du ska göra det.
-Det ska inte vara så här svårt. -Men det är det.
Du vill väl inte ha ihjäl Monroes och Rosalees släkt och vänner?
-Sånt ska inte en best man göra. -Precis.
Du har rätt. Jag säger åt Monroe att det är för farligt.
Hur vet väsen att du är en Grimm?
Jag vet faktiskt inte.
Då kanske du ska ta reda på det.
RAFZ I SCHWEIZ
Är vi framme?
-Nära nog. Vår kontakt träffar oss. -Vad händer sen?
-Sen för han er till säkerhet. -Är det ens möjligt?
Motståndsrörelsen vet hur viktiga ni är, och de har valt sin bästa man.
-Jag kommer när det är säkert. -Om det inte blir säkert, då?
-Jag går inte förrän det är det. -Var försiktig.
Jag ser nån. En man...på väg mot er.
Hejda honom.
In med dig. Vi åker.
Adalind?
Gjorde du det här?
Nej, det gjorde jag.
Jag tar över nu.
Det här var dåligt planerat. Verrat var här för tre timmar sen.
-När kom du hit? -Tidigare, turligt nog.
-Vart för du mig? -Vi ska med det där flyget.
-Jag vill veta mer. -Det kommer fler från Verrat.
Vill du stanna? Gör det, då. Jag sticker.
-Jag vet inte ens vem hon är. -Hon räddade oss. Lita på henne.
-Vi måste sticka. -Är allt bra?
Nej, Verrat var här. Lyft från marken nu.
Lycka till.
-Utan dig skulle jag ha dött. -Kom igen, sätt fart.
Sätt dig och spänn fast dig.
Håll hårt i bebisen.
-Är det en flicka? -Ja.
-Är det gjort? -Planet lyfte precis.
Verrat var här, men vår kontakt kom hit innan dem.
-Skadades nån? -Sex dog, alla från Verrat.
-Vem var kontakten? -Vet inte. Tur att hon är med oss.
Efter det hon gjorde mot Verrat vet jag att Adalind är i goda händer.
-Har du hört av Sebastian? -Jag såg vad Viktor gjorde.
Det var så de hittade oss. Sebastian hjälpte oss att komma så här långt.
Jag tror inte han lever längre.
-Du ska nog försvinna ett tag. -Bra idé.
Det borde finnas proviant åt oss.
Jadå. Mat och vatten.
Några tusen brasilianska real.
-De här blir du glad för. -Tack och lov.
Du är amerikan.
Jobbar du åt motståndsrörelsen?
Ju mindre vi vet om varandra desto bättre.
Fokusera på barnet, så blir allt bra.
Jag vet inte vem du är, och du kanske inte vet vem jag är.
Men jag födde mitt barn mitt i skogen, och sen dess har vi flytt.
Jag är trött, hungrig och öm. Jag har sett många människor dö.
Ett samtal är det minsta jag kan be om.
Du borde nog byta hennes blöja.
-Var är vi? -Ungefär över mellersta Frankrike.
-Var i Brasilien ska vi? -Det får jag inte säga.
Verrat visste att ni var på väg.
Vår destination är kanske inte hemlig mer.
-Vi ska inte ta reda på om det är så. -Så var det med Sao Paolo.
-Nu får jag höra av mig. -Nej, du pratar bara med mig.
Jag litar inte på nån jag inte är nära nog att döda.
Okej. Vi får bestämma oss snart, innan vi lämnar kontinenten.
-Hur långt kommer vi i den här? -Med extrabränslet blir det långt.
Om du tänker på ett ställe, säg det nu.
Vi behöver bara be dem säga till om de vill ha vegetarisk mat.
Då får vi inte för mycket auberginegryta.
Är det den vegetariska rätten? Auberginegryta?
Nej, det var bara ett exempel.
Jag tänkte snarare på en röd curry med zucchini och squash-
-och andra säsongsgrönsaker.
Jag går och öppnar.
Vi måste ordna bordsplaceringen.
Jag vill inte ha en Mausherz bredvid en Klaustreich.
Vi måste pratas vid.
-Vem har dött? -Ingen.
Inte än, i alla fall.
-Jag har ett problem. -Det är Nick. Han har problem.
Förlåt att jag stör, Rosalee. Det är rätt viktigt.
Hej, Nick. Vad är det? Vad är det för fall?
-Det handlar inte om ett fall. -Jaså?
-Det handlar om ert bröllop. -Vadå?
Jag kan inte vara din best man.
Det är en ära att bli tillfrågad, men det är för farligt.
Visst kommer båda era familjer och era väsenvänner dit?
Tänk om nån av dem ser att jag är en Grimm?
Du såg ju hur dina föräldrar reagerade.
Jag vill inte skada nån eller att nån blir skadad på grund av mig.
Men du måste vara där. Du förde ju oss samman.
Jag vill inget hellre än att vara där, men jag vet inte om jag kan.
Solglasögon.
-Ursäkta? -Du har på dig solglasögon.
-Hur skulle det hjälpa? -Det hänger på ögonen.
-Det är så vi vet att du är en Grimm. -De blir svarta.
-Inte riktigt. -Nej, "svarta" är för svagt.
Det är mer som ett oändligt mörker.
Vi ser vår spegelbild i det. Vi ser vår sanna väsennatur.
Det tar ett tag att vänja sig vid det.
-Jaså? Ser ni det i mina ögon? -Ja. Det är väldigt obehagligt.
Det är därför du får så häftiga reaktioner. Visste du inte det?
Nej. Jag borde så klart ha frågat tidigare.
Har du solglasögon? Sätt på dem så testar vi.
-Ser du nåt? -Ja, ni ser...
-Inte du. -Nej. Inget.
Inte jag heller.
Så där ja! Problemet är löst...
...min best man.
Är du säker på det här? Snart är det ingen återvändo.
Gör det.
-Det är okej. -Hon får tryck i öronen av höjden.
Gnugga under dem så känns det bättre.
-Var? -Här.
Inte för hårt.
Det funkade.
Det är svårt att lära sig hur man är mamma.
Har du barn?
Min syster hade det.
-Räcker det med solglasögon? -De sa det.
De såg mig inte som Grimm.
Ser det inte knäppt ut om de gifter sig på kvällen? Tänk om de faller av?
-Det här hjälper mig inte. -Förlåt.
-Den är kvar. -Ja, det är den.
Det är jag också. Och när det är dags vet vi var den är.
Men ett bröllop i taget. Speciellt om du måste ha ihjäl gäster där.
Kom in.
Håll klaffen!
Jag gör ett försök:
Du är ledsen att du inte kunde hindra Adalind och barnet från att fly-
-trots att vi hade stoppat kommunikation från motståndsrörelsen-
-och gett dig tid att förstöra deras planer.
Du har inte bara tappat bort det adliga barnet och hennes mor-
-utan Meisner också, och vi har sex till döda Verrat-agenter.
Glömde jag nåt nu? Visst gjorde jag det.
Den adliga släkten behöver inte längre dina tjänster.
-Men sir... -Auf Wiedersehen.
Det är svårt att uppfostra barn när man är på flykt.
-Tack för att du räddade våra liv. -Ditt liv, kanske.
Adeln skulle aldrig ha dödat barnet. De vill ha det själva.
Men mig bryr de sig inte om.
Ska du behålla henne? Så länge du har barnet kommer de att jaga dig.
Jag låter ingen ta mitt barn. Över min döda kropp.
Nu låter du som en mamma.
-När sov du senast? -Ingen aning.
Försök sova nu. Jag kan hålla henne.
Vi är på ett flyg. Jag har ingenstans att ta vägen.
Sov med dig.
Titta vad jag har.
Vad är det? Vad är det jag har?
Vad tusan var det?
-Señor Ruspoli. -Sir.
Ni såg väl Danilov på väg ut? Kom in.
Jag har hört bra saker om er.
Därför ska ni ersätta Danilov som ledare av Verrat.
Tack, sir.
Motståndsrörelsen har tagit Adalind och hennes barn.
Ni måste hitta dem. Ni får tillgång till alla resurser.
Ni måste hitta dem genast, och ni får muta, hota eller döda vem som helst.
Några frågor?
-Nej, sir. -Danilov svek oss.
Det ska inte jag göra.
Hitta det där barnet.
Det är inte lätt att lära sig vara mamma.
-Har du barn? -Min syster hade det.
-Vi ska åka. Moster Marie är här. -Det får inte plats.
Du kan inte ta med allt.
-Varför måste jag åka? -Det har vi redan pratat om.
Du blir inte borta så länge.
Kom igen, Nicky. Sätt fart.
-Är du redo för ett äventyr? -Vart ska vi?
Det är en överraskning.
-Det här kanske inte är en bra idé. -Vi har inte tid med bättre idéer.
Gör precis som moster Marie säger.
Och glöm inte hur mycket pappa och jag älskar dig.
Vi måste i väg.
Hej då, mamma.
Hej då, Nicky.
Jag hittade ett par landningsbanor. Jag vet inte om de används mer.
Vi har dåligt med bränsle, men jag tar er så nära som jag kan.
Vi ska landa. Gör dig redo.
-Kom du ur det där planet? -Kan du skjutsa oss?
-Vad gör ni här ute? -Snälla, vi behöver din hjälp.
Hjälp kan du bara få från sheriffen.
Oregon?
Gör inte det där.
In med er.
-Du skulle se otrolig ut i den. -Tack.
-När du ska du gifta dig? -Nej, jag...
Det behövs visst inga justeringar.
-Passar farmors klänning? -Absolut.
Silhuetten är perfekt.
-Vad säger du? Ser jag konstig ut? -Nej, du är jättevacker.
-Verkligen? -Fantastisk.
Jag håller med henne.
Okej, då antar jag att... Jag antar...
Herregud. Passar jag verkligen i den?
Lägg av nu. Du ska ju inte ha på dig den varje dag.
Det har du rätt i.
Du tar oss till Portland. Du jobbar med Sean Renard.
-Det vet jag inte vem jag är. -Han har ordnat det här.
Det är bara jag som har ordnat det här.
Vart ska vi, då?
Till en plats där ni kan vara trygga.
Jag har information om ett flygplan.
Enligt vår kontaktperson på franska luftfartsverket-
-har ett flyg lämnat franskt luftrum kl. 07.50.
Det flög västerut. Sju timmar senare sågs det flyga över Kanada.
-Det flög fortfarande västerut. -Var är det nu?
Man förlorade radarkontakt nånstans över Manitoba.
De flög extremt lågt och undvek bevakat luftrum.
Piloterna visste vad de gjorde. Varför hejdade ingen dem?
-Motståndsrörelsen når långt. -De måste ha landat nånstans.
Vi letar från Alaska till Mexiko.
Varför tog motståndsrörelsen dem hela vägen hit?
Det kanske var Adalinds idé.
Hon kanske ville åka hem.
-Är vi framme? -Vi går resten av vägen.
-Ska jag gå med bebisen i regnet? -Följ med.
Vi kan inte sitta i en stulen bil. Jag täcker er med den här.
Kom. Försiktigt.
-Jackan stinker. -Du överlever nog.
-Är det långt kvar? -Vi är nästan framme.
-Middagen är klar. Vad gör du? -Förhalar.
Lägg av med det och kom ner.
Här är en trappa.
Ser du den?
-Snygg. -Jaså? Spaghettin?
Nej, du.
-Vad är det som händer? -Lustigt att du frågar det.
Jag tänkte nämligen att nu är ett bra tillfälle...
-...att... -Att vadå?
Att...
...fråga...
Väntar du besök?
Vänta här. Stanna där du är, jag är strax tillbaka.
Kommer.
-Mamma? -Stäng dörren.
Du måste hjälpa mig, jag har mycket att berätta.
-När kom du hit? -Vad är det som händer?
-Juliette? -Vem är det?
-Det är min mamma. -Din mamma... - Kelly.
Du är trygg här. Det här är min son, Nick.
-Han kommer att mörda mig! -Varför tog du hit henne?
-Är du hans mamma? -Känner du henne?
-Hon fick Juliette att hamna i koma. -Är hon den Hexenbiesten?
-Varför tog du hit henne? -Jag går.
-Nej, du stannar här. -Det kan hon inte.
-Aldrig i livet. -Du fattar inte.
-Varför är du med henne? -Jag tar henne till säkerhet.
Varför vill du hjälpa henne?
Jag visste bara att hon och bebisen skulle skyddas.
-Vad är så värdefullt med henne? -Hennes barn.
Verrat väntade på dem. Adeln vill ha barnet.
-Han har ihjäl mig. -Det har jag skäl till, ja.
Du förgiftade Juliette och försökte döda moster Marie.
Tänk om hon dödar oss? - Det var en ordentlig koma.
Jag hade kunnat dö. Och nu vet jag vad som pågår.
Hon kommer inte att skyddas här.
Vad ska du göra, Nick? Döda mig? Döda mitt barn?
Vad var det?
Det var barnet.
-Jag har inte kunnat mata henne. -Filten är våt. Hon fryser.
Det handlar om barnet, inte dig.
Hon måste bli varm. Om du bryr dig om henne gör du som jag säger.
Följ med mig.
-Lita inte på henne. -Nej, men barnet blir sjukt.
-Fint att se dig, mamma. -Jag visste inte vem hon var.
-När Tavitian frågade mig... -Vem är det?
En av motståndsrörelsens ledare. De ville skydda dem från adeln.
Om jag hade vetat hade jag aldrig tagit hit henne.
Tur att hon inte vet vem du är heller eftersom du dödade hennes mamma.
Just det. Det glömde jag bort.
Men jag dödade henne inte, hon spetsade sig själv.
Jag tror inte att Adalind bryr sig om det.
Hon vet tydligen inte om det, och så ska det förbli.
Det här är inte klokt. Hon kan inte stanna här.
Du förstår inte hur viktigt barnet är.
Nej. Så förklara det.
Hon är bara några dagar gammal, och hennes krafter visar sig redan.
Ja, jag ser det.
Förlåt. Det var ett tag sen.
Hon är varm nu. Ta filten där och lägg den på sängen.
Så där ja.
-Hur gammal är hon? -Tio dagar, tror jag.
Vad heter hon?
-Har hon inget namn än? -Det är många som vill döda oss.
Jag har inte haft tid att tänka på det.
Du är utmattad.
-Håll henne så där. -Nick, då? Han vill ha ihjäl mig.
Om det vore sant hade han haft ihjäl dig förra gången.
Varför hjälper du mig?
Du borde mata henne så hon inte blir ledsen igen.
Barnet måste få sina krafter från Adalind.
-Hennes mamma var Hexenbiest. -Det kan inte vara Adalind.
-Jag tog hennes krafter. -Med en Grimms blod?
-Ja. Och det gjorde ont. -Hon måste ha fått tillbaka dem.
-Seriöst? Kan de göra så? -Vem kan göra vad?
En Hexenbiest kan få tillbaka sina krafter. Nu förstår jag.
Det är därför barnet är så speciellt.
Under graviditeten måste hon ha gått igenom en contaminatio ritualis.
-Contaminatio ritualis? -En lång och plågsam upplevelse...
...som gav henne krafterna tillbaka. Hör här, båda två.
Barnets öde är ovanligt. I fel händer kan hon göra stor skada-
-men i rätt händer kan hon göra mycket fint.
Är hon alltså nån som kommer att förändra historiens lopp?
Det låter konstigt, men det dyker upp personer som folk följer.
Det finns ingen logisk förklaring.
Det kanske inte är en slump att du förde dem till Nick.
Synkronicitet. Skeenden utan orsaksmässig koppling-
-som hör ihop på grund av innebörd.
Det spelar ingen roll. Adalind är inte bra för det där barnet.
Ju fortare vi tar dem till motståndsrörelsen, desto bättre.
-Det går inte. -Du har ju gjort det här för dem.
Barnet kan inte tillhöra motståndet eller adeln.
Hon måste få en normal barndom.
Hennes uppväxt kommer att avgöra vem hon blir.
Adalind och barnet stannar här tills jag kommer på en lösning.
Det var det du försökte berätta när du skrev att du skulle till Laufern.
-Hon är borta. -Lämnade hon sin bebis?
-Det var oväntat. -Barnet är mäktigt.
Vi måste hitta dem.
-Vart skulle hon ta vägen? -Bilen!
Den stod här.
-Dödade du föraren? -Varför skulle jag göra det?
Jag bara frågar. Stölden måste vara anmäld nu.
Vi måste hitta henne innan Verrat gör det.
Hur då? Hon kan åka var som helst.
Hon frågade om jag jobbade med en Rennard eller Renard.
-Sean Renard? -Ja. Känner du honom?
-Han är min chef. -Det här blir bara bättre.
Han är adlig. Det är en lång historia.
-Hur väl känner han Adalind? -Ganska väl.
-Han är en Zauberbiest också. -Då ska hon dit.
En kvinna är här för att träffa er. Adalind Schade.
Har Renard erkänt att han försökte döda min syster?
Han hade nyckeln också. Den låg i min skrivbordslåda, det verkade tryggast.
Det tyckte jag innan jag visste vem han var.
-Fick du tillbaka den? -Ja. Han gav den till mig.
Den är i säkerhet nu. Det är krångligt med den här killen.
-Han har hjälpt mig. -Han vill ha dig på sin sida.
-Ni är båda med motståndsrörelsen. -Men jag är det för min egen skull.
Han har för många kopplingar. Adel, Zauberbiest...
-Du kan inte lita på honom. -Det gör jag inte.
-Men det är bra att veta vad han gör. -Han vill veta vad du gör också. Där.
-Bor Renard här? -På 16:e våningen.
-Vart ska du? -Jag har varit här förut.
-Mår hon bra? -Jag tror det.
Hon mår bättre än jag.
Hur tog du dig hit? Var är kvinnan?
Det var en spännande historia. Hon är Nicks mamma.
Tänk så förvånad jag blev.
Visste hon vem du var?
Då hade hon inte tagit mig till Nick.
Tänk så förvånande de blev.
-Vad gör du? -Jag ska hämta barnet.
-Ska du bara gå in och ta det? -Så lätt blir det inte.
-Vi måste tänka igenom det här. -Det hjälper oss inte.
Om du ger dig på barnet dödar Renard dig.
-Inte om jag dödar honom först. -Mamma, stanna!
-Du kan inte bara ha ihjäl honom. -Jag ska inte döda honom.
-Om det inte blir nödvändigt. -Låt mig prata med honom.
Och säga vad? "Du är en oäkting, din tjej är en Hexenbiest"-
-"och jag är en Grimm, så ge mig barnet."
-Jag tror inte att det blir lätt. -Om jag hade vetat...
Det är inget att göra åt nu.
Men vi får vara lite mer taktfulla än vanligt.
Vad ska vi säga åt dem?
Att det är för farligt för Adalind och barnet att vara hos dem.
Folk märker ju om man plötsligt har en familj. Adeln kommer på det.
-Han kanske bara vill döda dig. -Han vill inte fly i hela sitt liv.
Och du är här nu. Det har han insett vid det här laget.
Okej. Men jag väntar inte hela natten.
-Fint att du mår bra. -Detsamma.
Vill du hålla henne?
Säg hej till pappa.
Översättning: Emma Gustafsson BTI Studios